- Tidigare: - Är ni systerson till änkan Cameron?
- Känner ni till godset? - Vid Cape Fear River.
Visst är han fin? Rollo.
- Claire och jag vill leva här. - En bra idé.
- Var? - Vi ska reda ut det på River Run.
North Carolina erbjuder välstånd för den som är ihärdig.
Mark delas ut. Fundera på mitt erbjudande.
- Hur många har ni dödat, mr Bonnet? - De försökte döda mig.
Resenärer i skogarna angrips ofta av tjuvar och laglösa.
Trevligt att träffas igen.
Lesley förtjänade en begravning, inte en grund grav på en strand.
- Klandra inte dig själv för det. - Vem annars?
Jag hjälpte Bonnet undan snaran. Det var dåraktigt att lita på honom.
Vi litade båda på honom. Han missbrukade vår sympati.
Jag kunde inte besegra honom, inte skydda dig mot honom.
De var fler och beväpnade.
Det kanske är sant.
Nu kan det mordiska kräket råna fler, och det korset måste jag bära.
Där är det! River Run.
Herregud! Morbror Jamie, Jocastas hem är värdigt en kung.
- Hjälp oss i land, gosse. - Kom, Rollo.
När vi hade mynt och ädelstenar var jag en man med medel.
Nu är vi utfattiga.
Det är inte första gången.
Du hade inte en shilling när vi gifte oss.
Jag trodde att du gifte dig med mig för förmögenhetens skull, sassenach.
Jocasta är släkt, och vi har tur som har släktingar att vända oss till.
- Moster. - Jamie.
Välkomna till River Run.
Moster Jocasta.
Välsignade jungfru. Du växte upp till en jätte.
Det är MacKenzieblodet i dig.
Jag var ett barn senast du såg mig. Enda vägen var uppåt.
Jag minns att du hade vackert rött hår.
- Din mor dyrkade dig. - Dig också. Hon älskade dig.
- Jag saknar henne, fortfarande. - Jag också.
Låt mig få presentera min hustru Claire.
- Trevligt att träffas, fru Cameron. - Kalla mig moster, kära du.
- Vi är familj. - Naturligtvis. Moster.
Trevligt att träffas, Claire.
Det här är Ian Murray, Jennys yngste son.
Trevligt att träffas, gammelmoster Jocasta.
Han har blommor åt er, frun.
Tack, Ian. Ursäkta mig. Det är länge sen jag miste synen.
Men jag ser fortfarande former och skuggor.
- Det var tråkigt att höra. - Det är en välsignelse.
Jag har en hörsel många skulle avundas mig.
Jag kan lukta mig fram till sanning och lögn.
Kära nån. Vem är det? Nån mer att bekanta sig med?
Unge Ians byracka Rollo. Håll ordning på odjuret, gosse.
Kom tillbaka, Rollo!
Följ med in, kära ni. Vi ska visa er River Run-gästfrihet.
- Visa vägen till salongen, Ulysses. - Ja, frun.
Tjuvarna stal våra mynt och ädelstenar.
Vi har bara våra kläder kvar.
Skamligt. Att återgälda er vänlighet på det sättet.
- Bonnet och hans män borde hängas. - Jag förhindrade den saken.
Du sökte godheten i honom, men det fanns ingen.
Tänk inte mer på det. Stanna här så länge ni vill.
- Jag vill inte vara en börda. - Vi ska inte stanna länge.
Ni är familj.
Det är inte en börda att ha en man med sån styrka och affärssinne här.
Cape Fears män och kvinnor kommer att vilja vara med er.
När de har fått träffa er under den tillställning jag ska ordna.
- Känner du till mina affärer? - Jag har mist synen.
Men jag har hållit ett öga på dig.
Erfarenheterna i Paris med Jared och din verksamhet i Edinburgh.
Du klarar allt du ger dig i kast med. Lyckan kommer snart vända.
Du smickrar mig, moster.
Tycker du inte om smicker? Jag har rätt att göra så.
Vem ska jag annars slösa min uppmärksamhet på?
Herregud! Vad hände, Ian?
Rollo jagade ett djur jag aldrig sett, nåt grävlingliknande.
Den lyfte på svansen och sprutade en hemsk vätska från baken.
- Stanken får ögonen att svida. - En skunk, gosse.
- Är skunken giftig? - Nej, bara illaluktande.
John Quincy Myers är på besök.
- Han får bort stanken från byrackan. - Tack, gammelmoster!
Ulysses, be Myers träffa Ian i närheten av bryggan.
Men visa först paret till kammaren, där luften är friskare.
- Efter resan behöver ni väl vila er? - Ja. Tack, moster.
- Det är fantastiskt, sassenach. - Vad då?
Likheten mellan moster Jocasta och min mor.
Samma leende, samma beteende. Deras röster.
Du borde ha fått träffa min mor, men min moster duger bra.
Det här är er kammare, sir. Frun.
Jag hoppas att allt är bra. Om nåt behövs, kalla på mig.
Tack, Ulysses.
- Sir. Frun. - Snälla, kalla mig Claire.
Fru Claire. Vad heter ni?
Jag är Phaedre och hon är Mary, fru Claire.
- Behöver ni nåt mer? - Nej tack.
Sassenach, du har inte sagt mycket sen vi kom hit.
Claire.
Som du säger, en dag kommer allt att vara annorlunda.
Är det en varg förklädd till hund?
- Den gillar väl inte människokött? - Bara om de har mycket skägg.
Jag tar risken. John Quincy Myers.
- Ian Murray. - Trevligt att träffas, Ian.
En flört med en skunk är inget att skratta åt.
Men moder natur med sitt överflöd låter oss tvätta bort stanken.
- Ett bad i ättika. - Jag gör det som krävs.
Han ska inte behöva stinka som djävulens arsle.
Jag har låtit mitt skägg växa. Bergsmännen här tycks ha kraftigare.
Du får nog vänta länge. Jag är som pappa.
Min mamma beundrar en hårig man. Det är behagligt kalla vinternätter.
Hon är inte den enda. Indiankvinnorna gillar mitt hår.
- Gillar indianflickorna håriga män? - De jag har träffat gör det.
Det beror nog inte bara på mina polisonger.
Deras män har inte hår på kulorna och än mindre på baken.
Den som ser min bak tror att min pappa var en buffel.
Hurdana är de? Indianerna.
Det beror på stammen.
Vissa kan vara vänskapliga, vissa bör man undvika.
Jag har hört att indianer skär ut ens hjärta och slukar det helt.
- Är det sant? - Jag har inte träffat nån som gör så.
Men vissa skalperar såna som inte hör hemma där.
Klankrigare i Skottland gör likadant.
Om en Campbell och en MacDonald möts så slutar det med blodspillan.
Indianerna verkar inte vara så olika högländarna.
Ett fint sätt att se på världen, Ian.
Det är klart, sir.
Låt oss bada ditt djur innan det blir mörkt.
Kom nu. I med dig.
- Vad mer än tobak odlar du? - Indigo, bomull, tallar.
Våra skogar ger 200 fat terpentin i månaden.
Men störst inkomst ger sågverket. Vi skeppar virke ända till Virginia.
Hector och du har åstadkommit mycket här, moster.
Vi var partners. Hector gjorde inget utan att rådgöra med mig först.
Det låter bekant.
Hur många slavar arbetar här på River Run?
152. Jag köper dem i grupper. De som har barn får vara ihop.
Mina slavar blir mer produktiva när de behandlas välvilligt.
Det gläder mig. Vissa ägare tycks behandla sina slavar som boskap.
Boskap? De kostar mycket mer än boskap.
Gud vet vad som hade hänt dem och jag inte gett dem ett hem.
Vissa är jag så fäst vid att jag betraktar dem som vänner.
Tror du att de känner detsamma?
Jag förstår nog inte vad du menar.
De kanske har en annan syn på det? De har inte precis nåt val.
Mina slavar trivs bra här. Det försäkrar jag.
Det är bara några få som har försökt rymma.
- Vilka märkliga tankar du har. - En egenskap jag uppskattar mycket.
Ursäkta mig. Jag bad Phaedre träffa mig i trädgården.
- Jag ska fylla på mitt örtlager. - Javisst, kära du.
Frun, löjtnant Wolff väntar i salongen på er.
- Be honom göra oss sällskap här. - Frun.
Löjtnant Wolff sköter kontraktet mellan River Run och Royal Navy.
- God dag, fru Cameron. - Löjtnant Wolff.
- Min systerson Jamie Fraser. - Trevligt att träffas, mr Fraser.
Var så snäll.
- Får jag bjuda på förfriskningar? - Nej tack.
Varför har ni kommit hit, löjtnant?
Priset på vete är bra, 5 shilling per skäppa.
Om det odlas här längs floden kan det ge er en bra vinst.
Hans majestäts flotta köper det alltid.
Att odla vete längs floden ger troligen en skäppa bedrövelse.
- Hur sa? - Marken är för fuktig för kornen.
Ris däremot skulle trivas längs floden.
Ris... 12 shilling per centner skulle ge en bra vinst.
Det skulle även hålla slavarna välnärda.
Ni tycks veta mycket om jordbruk, mr Fraser.
Jag växte upp med det och vet en del om jord, löjtnant.
Utan tvekan.
Jag har fler kontrakt att diskutera när ni inte är upptagen med släkten.
- Adjö, fru Cameron. - Löjtnant Wolff.
Löjtnanten har nog inte blivit tilltalad på det sättet ofta.
Ursäkta mig. Jag förolämpade din gäst, moster.
Det var rätt att säga vad du ansåg. Jag önskar att jag kunde göra det.
Men en viss känslighet krävs för vissa saker.
En kvinnas oombedda åsikter är inte alltid välkomna.
- Besväret behövs inte för min skull. - Nonsens.
Om jag haft tid hade jag beställt från England eller Frankrike.
Men jag har flera klänningar som passar dig.
Vilken hårfärg har du? Du låter blond, på nåt sätt.
Det passar bra till klänningen.
- Du är väl inte svarthårig och blek? - Mer eller mindre mörkbrun.
- Hur ser hon ut, Phaedre? - Mycket fin, miss Jo.
Hon har vit hy. Vit som mjölk.
- Ser hon inte urblekt ut? - Nej, frun. Hon ser inte urblekt ut.
Hon har indigofärgade ögon och en barm flickor drömmer om.
Hon är lång och har en smal midja. Mycket längre än fru Cameron.
Det såg jag redan framför mig, kära Phaedre.
Men vissa män föredrar mindre kvinnor.
- De vill inte framstå som små. - Ja. Löjtnant Wolff är en av dem.
Phaedre... Wolffs amorösa avsikter för mig-
- är bara skvaller och inget vi ska ägna oss åt.
Berätta, Claire. Vad tycker du om River Run?
Efter månader utan ett hem uppskattar du väl bekvämligheten?
- Det är överväldigande. - Ett ståtligt hus.
Många har blivit häpna av prakten. Vad hos det beundrar du mest?
Jag har aldrig bott på ett liknande ställe.
Din röstsänkning säger mig det du inte säger rakt ut.
Det finns nåt du ogillar.
Jag antar att jag gör det.
Jag tycker inte att man ska ha människor som egendom.
- Är du en kväkare? - Kväkare? Nej, jag är katolik.
- Varför delar du deras åsikter? - Jag helade några kväkare.
De berättade för mig vad de ansåg om slaveri.
Jag måste erkänna att jag fann en sanning i deras tro.
Jenny hade rätt om dig. Du är en märklig flicka.
Hon skrev i sina brev att du är eldig och envis.
Du säger vad du tycker om allt, oavsett om du är insatt eller inte.
- Detsamma kan sägas om Jenny. - Ja.
Du är livfull, inte sant?
Inte undra på att min systerson dras till dig.
Du har MacKenzieglöden i dig.
Cross Creek-societeten kom till festen för att träffa Jamie och mig.
Jag diskuterade lokalpolitik med löjtnant Wolff-
- och Jocastas vän och rådgivare Farquard Campbell.
De orsakade visst problem i domstolen i Beaufort.
Skatterna igen. Om de vill ha problem lär hans majestäts armé ge dem det.
Royal Marines borde kuva de gnälliga skurkarna.
Tumult väntar, med indianerna och nu reglerarna.
Det vore ett mirakel och vi kan göra nåt anständigt av landet.
Ingen av grupperna kan klandras för att de vill bli hörda.
Indianerna var här först, inte sant?
Så charmerande naivt.
Om det inte vore för romarna skulle britterna bo i lerhyddor idag.
Inga vägar, ingen förfining alls.
Vildarna ska vara tacksamma för att vi räddar dem från det ödet.
Ursäkta mig.
Frun.
Kära vänner, samlas här.
Nu är gästerna samlade.
Det har varit ett nöje att presentera Jamie Fraser-
- hans hustru Claire Fraser och min systers dotterson Ian Murray.
Men det finns ett till skäl till att jag samlat er.
Fru Cameron, den bästa årgången. Då måste det vara goda nyheter.
Det är det, mr Campbell.
Ni vet att jag har grubblat över vem jag ska låta ärva River Run.
Ni behöver inte undra längre.
Med glädje förkunnar jag att min systerson Jamie är min arvinge.
Jamie ska ta över som godsets herre genast.
Jag lämnar River Run i hans händer.
Hon är utan tvekan en MacKenzie. Arvinge, utan att säga nåt till mig.
Det var beräknande. Colum och Dougal gjorde sånt.
- Jag kan inte äga slavar, Jamie. - Det är vi eniga om.
Men om jag är River Runs herre, kan vi inte hjälpa slavarna?
De får mat och kläder och vi gör dem fria.
Vi kanske kan göra det lite bättre för dem här?
En gnista som antänder en stubintråd.
Jag kan inte förändra River Run utan dig, sassenach.
Vad säger du?
Stubintrådar leder ofta till explosioner.
Men när dammet har lagt sig är djävulen man bekämpat borta.
Jag önskar att du hade förvarnat mig, moster.
Ja. Vi borde ha diskuterat det. Men vem skulle annars få dela det?
Mina barn är döda och du är som min egen.
- Jag är tacksam. - Du förtjänar det.
Det gläder er säkert att testamentet skrivs.
- Ert arv, mr Fraser. - En rejäl summa.
Ni behöver pengar för att kunna sköta godsets affärer.
Jag vill fråga en sak innan jag utses till arvinge.
Skåda inte given häst i munnen.
Farquard, gossen förväntas ställa frågor. En ledare gör det.
Vad är det, systerson?
Jag vill göra godsets slavar fria.
- Har ni mist förståndet? - Vi vill inte äga slavar.
Hur ska ni kunna producera nåt utan slavar?
Varje man och kvinna på plantagen ska få en rättvis lön.
- Låta slavar få lön? - Det skadar inte att diskutera det.
Dela med er av er kunskap om saken, mr Campbell.
Om ni vill veta vilka hinder som väntar så ska jag berätta, mr Fraser.
Ni måste förstå att frihet endast kan utdelas av domstolen.
- Det är vettigt. - Varje slav måste ha förtjänat det.
Exempelvis ha räddat ett liv. Annars beviljas de inte frihet.
Om vi erkänner att era slavar har gjort en sån insats-
- måste ni gå i god för gott uppförande från slaven.
- Ekonomiska säkerheter ska finnas. - Det kan ordnas.
En säkerhet för varje fri slav. Det blir enormt dyrt!
- Ett pris på frihet kan inte sättas. - Församlingen kan det, och gör det.
Hundra pund per slav.
Det blir över 15 000 pund.
Då ska jag komma på ett sätt att öka River Runs intäkter.
De andra plantageägarna, då? Livsstilen är viktig för kolonin.
Bland kväkare skulle ni hitta likasinnade, kanske.
Men ni är ny i North Carolina. Ni anar inte svårigheterna ni möter-
- men även orsakar med så besynnerliga åsikter.
Ni utsätter liv för fara. Inte minst ert eget.
Det har funnits andra som haft samma syn på saken.
De försvann och hördes aldrig mer av.
Hoten får mig inte att ändra åsikt, mr Campbell.
Bevisa att varje slav räddat ett liv? Hur skulle det vara möjligt?
- Inget kan förändras med såna lagar. - Nej, det är nog sanningen.
Det finns ett annat sätt att få mark. Guvernör Tryons erbjudande.
Du avrådde mig från det, men då behöver vi inte äga slavar.
Vi rekryterar nybyggare och bor på våra egna villkor.
Vi får leva i fred, ett tag.
Tryons erbjudande gör att vi måste strida i ett till krig.
Mr Fraser, fru Cameron behöver er assistans.
- Vad är det, moster? - Det har blivit blodspillan.
Du ska företräda mig i den här allvarliga saken.
Byrnes attackerades av en av mina negrer.
- Örat skars av. - Han behöver en läkare.
Jag tror att jag kan sy fast det.
- Har ni en pistol, mr Fraser? - Ta Hectors.
Sånt här kan orsaka oroligheter. Det kan bli fler problem där.
- Bra att ni är här. - Vi skyndade oss.
MacNeill, mr Fraser företräder fru Cameron.
- Hans hustru fru Fraser. - Var är den skadade mannen?
- Vilken neger skadade Byrnes? - Rufus.
Han högg Byrnes med yxan efter Byrnes piskrapp.
- Är Rufus i närheten? - Det kan man säga.
Mr Fraser ska bistå mig under Rufus avrättning.
- Avrättning? - Det är lagen vid blodspillan.
En slav som orsakat blodspillan för en vit man, kvinna eller barn-
- ska dödas med en domare och representant närvarande.
Vi måste hjälpa honom.
- Släpp ner mannen! - Nej! Hissa upp honom!
Nu räcker det! Släpp ner honom!
Annars blir det mindre kvar av ansiktet att rädda för min hustru.
- Du har inte rätt att lägga dig i. - Rufus? Hör du mig?
Jag är hennes systerson James Fraser.
Jag struntar i vem du är. Det angår inte dig!
Du har gjort fel, Byrnes. Det här är ett lagärende.
Jag tillåter inte att en neger slår mig!
- Vad behöver du, sassenach? - I huset kan jag ta bort kroken.
- Jag blev stympad av kräket! - Du får inte bryta mot lagen.
- Låter de oss ta med honom? - Jag ger dem inget val.
Till matsalen och upp på bordet.
Bort med stolarna, röj bordet. Genast! Ta bort sakerna.
Flytta över honom. Försiktigt!
Mary, min systerson ska hämta mitt medicinskrin.
Phaedre! Rent linne, kokande vatten, whisky och två skålar. Genast!
- Lugn, gosse. - Var kvar hos mig, Rufus. Var är Ian?
Whiskyn i en av porslinsskålarna.
Ian, rengör knivarna och nålarna i whiskyn.
Ha saxarna redo.
Håll den här, stadigt.
Mary, häll vattnet i skålen. Phaedre, riv tyget till bandage.
Ian, opiumdropparna. Jag måste söva honom.
- Här, moster. - Rufus, det hjälper mot smärtan.
Försök att dricka lite. Det är bra. Lite till.
Saxen.
Håll det stadigt.
Ian, skalpellen. Ha kompresserna redo.
- Jag tar över den. - Håll fast honom.
Kompresser!
Fler.
Phaedre, hjälp Mary härifrån.
Varför tog de hit negern som attackerade Byrnes? Ulysses?
Det verkar som om fru Fraser försöker att hela Rufus.
Hela honom? Varför då? Försökte ni inte hjälpa Byrnes?
De spetsade gossen. Hans skador är inget mot Rufus.
Det är beklagligt att han utsattes för sånt våld.
Byrnes och mannarna ska straffas. Men han måste hängas, Jamie.
De två översta instrumenten. Desinficera dem först.
Löjtnant Wolff och mr Campbell. De vill tala med er och mr Fraser.
Jamie och jag tar emot dem i salongen.
Ja, frun.
Håll dem så här, öppet.
Er systerson är en markägares son, fru Cameron.
Men han vet inget om egendom eller hur en herre ska uppföra sig.
Omdömeslöst, och jag känner till det.
Jag förstår er lojalitet, men lagarna måste upprätthållas.
Det ska vara ordning och rättvisa råda på River Run.
MacNeill sprider vad er systerson gjort.
Det angår inte dem. Rufus är under mitt beskydd.
Mr Fraser, har ni ingen respekt för er moster, egendomen, grannarna?
Ni gör ett allvarligt fel, sir. Utan ordning kan det bli upplopp.
- Straffas de som stympade Rufus? - Gripna. De tog lagen i egna händer.
Ni och er hustru kan komma att göra dem sällskap för samma brott.
Om er omedgörlighet fortsätter ber jag mr Campbell gripa er.
Min systerson är ännu inte bekant med våra lagar, löjtnant.
Hans okunnighet ska inte straffas. Låt mig få ställa det tillrätta.
Vad föreslår ni?
- Han rör på sig, moster. - Ta det lugnt. Lugn.
Du är fortfarande omtöcknad. Drick lite vatten.
Så där ja. Det är bra.
- Var är jag? - Du är i stora huset.
- Jag ska inte vara här. - Ingen fara, Rufus.
Min make är godsets arvinge. Vi hämtade dig från timmerlägret.
Jag tog bort kroken och har tagit hand om skadorna.
Varför helade ni mig, frun?
- Varför skulle jag inte göra det? - Ni vet varför jag krokades.
Det de gjorde var inte rätt.
En vit mans blod spilldes. Jag bröt mot lagen.
Vi får lösa det senare. Den där Byrnes är ett jävla svin.
Du hade säkert anledning att göra det du gjorde.
- Vad då? - Jag har aldrig hört en dam säga så.
Få damer är som min moster Claire.
Jag har hört henne säga saker som skulle få sjömän att rodna.
Finns det nån du vill träffa? Har du familj här?
Min familj finns i Ajumako i Afrika.
Långt härifrån.
Togs du ifrån dem?
Min syster också. Abena.
Män tvingade ner oss från träden där vi lekte.
Vi delades upp på stranden.
De tvingade oss till fartyg...
som var större än nåt jag nånsin sett.
Du behöver vila.
Du också, Ian.
Innan du somnar, be nån hjälpa mig flytta Rufus till mitt sovrum.
- Han får det bättre där. - Det ska jag göra, moster.
God natt.
Ulysses? Det är sent. Borde du inte sova?
Fru Cameron bad mig hålla ett öga på det.
- Hur mår er patient? - Han överlevde operationen.
Jag tänker göra vad jag kan för att få honom att bli återställd.
Låt mig få ta det där, frun.
Är det nåt som bekymrar dig?
Ursäkta att jag går rakt på sak.
Den vägen leder Rufus till ett öde som är värre än döden.
- Vad menar du? - Att rädda hans själ är det viktiga.
Uppsyningsmännen sliter lemmarna från hans kropp.
Det som blir kvar lämnas som en varning till oss, om vi...
Om vi skulle bryta mot lagen.
Det hade varit bättre för oss alla om han hade dött på kroken.
God kväll, frun.
- Måste de stå där? - Klandra inte Farquard och Wolff.
Ditt agerande inger inte förtroende.
Det var välvilligt av dem att låta oss ställa allt tillrätta.
- Finns det inget annat sätt, moster? - Nej.
Om vi inte gör som överenskommet är de två vårt minsta bekymmer.
Du har till midnatt på dig, Claire.
- Att göra vad då? - Överlämna Rufus.
- Han ska avrättas. - Nej.
Jag önskar att det fanns ett annat sätt.
Tror du att du kan hela honom?
Han är förbi det värsta.
Det finns alltid en risk för infektioner.
Om du räddar honom, vad händer sen?
Vi kan säga att han rymde.
Då dömer vi de andra, slavarna som arbetade med honom.
- Jag förstår inte. - Det är lagen.
Inget brott förblir ostraffat.
Om den skyldige inte tar straffet blir de andra slavarna straffade.
- Herregud. - De sliter honom i bitar.
Vänta här.
Det är nästan midnatt. Det måste göras.
- Det är inte lagen, det är en mobb. - Ja, och de bränner ner River Run.
Du kan inte rädda brottslingen från hans öde.
Mr Fraser!
Fru Cameron! Mr Fraser! Lämna över den laglösa negern!
Välsignade jungfru! Din hustrus dårskap får oss alla dödade!
Jag måste prata med mina grannar. Ulysses.
Moster!
Du har svurit en ed att aldrig skada, men...
Kan du hjälpa honom så som du hjälpte Colum?
- Vad då? - Din ed är att inte skada.
Hellre rädda hans själ än att låta dem riva ut den.
Min systerson Jamie tänker överlämna honom åt er.
Jag försäkrar er att Rufus kommer att straffas.
Laglöshet tolereras inte på River Run.
Frun...
Jag är här, Rufus.
Låter ni mig inte prata?
- Ut med honom! - Vi väntar inte längre!
Jag ska göra te åt dig. Det hjälper dig att sova.
Min systerson Jamie håller sitt ord. Han ger er negern vid midnatt.
Det var överenskommelsen med löjtnant Wolff och mr Campbell.
Jag ser till att rättvisa skipas så som lagen föreskriver.
Varsågod.
Försiktigt.
Berätta om din syster Abena.
Vad tyckte ni om att göra när ni var barn?
Fiska i floden på natten, efter silvermal.
Abenas favorit.
Det låter trevligt.
Jag fiskar fortfarande i floden på natten.
Så som Abena och jag gjorde det för länge sen.
Du älskar henne.
Jag ser månskenet på vattnet.
Jag tänker att Abena kanske är nånstans under samma måne.
Jag drömmer...
Jag drömmer att jag kanske får träffa min syster nån dag.
Det kommer du att göra.
- Sänd ut slaven! - Det är midnatt, fru Cameron!
Vi väntar inte längre!
Jag knäböjer inför den Fader som skapade mig.
Låt från himlen strömma ner Din välsignade förlåtelse.
Hav tålamod med oss.
Skänk oss, salighetens frälsare, Guds kärlek...
och viljan att på jorden göra, alltid...
det som änglar och helgon gör i himlen.
Giv oss Din frid.
108¤
Text: Håkan Axén www.sdimedia.com